Szardínia szívéből, Barbagia térség Bitti nevű városából jött a többszólamú
éneklésről híres Tenores di Bitti „Mialinu Pira” kvartett. A hangzást négy
férfiszólam adja (oche, mesu oche, bassu és contra), melyek közül
legérdekesebb a „bassu” és a „contra” ősi jellegű torokhangjuk miatt. Világi
dalaik szövegei a pásztorok magányáról és természettel való kapcsolatáról
szólnak, az egyháziak a népi élet hagyományait jelenítik meg. Az énekesek
mindegyike már gyermekkorától fogva tanulta ezt az ősi éneklésmódot. A
hangzásvilág eredetével kapcsolatban semmi sem biztos, de egyes történészek
szerint kb. 3000 évvel ezelőtt alakult ki. Az ősi dallamokat előbb Szardínia
színházaiban, templomaiban, terein, majd Olaszországban adták elő, később
Európa-szerte felléptek. 2001 Karácsonyán a Vatikánban II. János Pál pápa
előtt szerepeltek.
From the heartland of Sardinia, the city of Bitti in the region of Barbagia, known for its polyphonic singing, come Tenores di Bitti “Mialinu Pira”. The singing is made by four male voices (oche, mesu oche, bassu and contra), the main feature of this polyphony is represented by “bassu” and “contra” because of their guttural and ancestral sound. The songs are profane poems speaking about the shepherds and their solitude in touch with the nature. All the members have been learning the traditional singing since they were children. Nothing about its origins is sure, but the historians maintain that this traditional polyphony goes back to 3000 years ago. The group began to perform the ancient melody in many squares, theatres and churches of Sardinia, Italy and throughout Europe. It is also remarkable that they participated to the Christmas Concert in the Vatican City for the Pope in December 2001.
JÚLIUS 28. péntek
Kölcsey Központ: Döntők
9.30: ifjúsági énekkarok
11.30: női karok
13 óra: folklórgála, vendég: Huun-Huur-Tu (RUS)
14.50: eredményhirdetés
15 óra: gyermekkarok
16.30: kamarakórusok
18.50 eredményhirdetés
19 óra: vegyes karok
21 óra: Kölcsey Központ, belső udvar
Folklórgála, eredményhirdetés.
Vendég: Tenores di Bitti Mialinu Pira (I)
JÚLIUS 29. szombat
17 óra: Kölcsey Központ – Folklórgála
Vendég: Angelite (BG), Tenores di Bitti Mialinu Pira(I), Sebestyén Márta
(HU)
20 óra: Kölcsey Központ – Nagydíjas verseny
22 óra: Kölcsey Központ, belső udvar – Meglepetéskoncert
Népi színek Debrecenben |
2006.08.01. |
A XXII. Bartók Béla Nemzetközi
Kórusverseny programkínálata idén új színfolttal gazdagodott: az
ötnapos fesztivál folklór rendezvények gazdag választékával bővült. |
||||||||
Július 27-én és 28-án este kilenctől a Kölcsey Konferenciaközpont díszudvarán felállított színpad adott helyet a fellépőknek. Nemcsak az előbb említett hivatásos együtteseknek, hanem azoknak a kórusoknak is, akik késztetést éreztek arra, hogy bemutassák hazájuk vokális népzenéjét. Egészen más volt ebben a sokkal kötetlenebb, felszabadultabb miliőben is meghallgatni a díszterem szigorú színpadáról már ismerős kórusokat. A szereplők a rendezvény ünnepélyes záróhangversenyén folklórdiplomában részesültek. A csütörtök és péntek esti szabadtéri koncerteknek valódi fesztiválhangulatuk volt. Jól esett az egész napi ’45 utáni kórusmuzsika után egy pohár finom nedűvel a kézben ücsörögni a Konferenciaközpont kis színes kútjának hídján, a teret övező kocka alakú díszköveken, vagy a hangverseny előtt frissen berendezett nézőtér székein. Az esti rendezvényekre nemcsak a kórusverseny állandó közönsége volt kíváncsi: a járókelők, a magyar és külföldi turisták, valamint a Debreceni Nyári Egyetem hallgatói is megálltak egy-egy félórára.
A nőikar sokkal jobban tetszett a július 29-i Folklór Gálán, ahol saját népzenei ihletésű feldolgozásokat adtak elő. A tömeges "népzenésített" hangképzéssel azonban ekkor sem tudtam megbarátkozni. Ami egy-egy szólóénekes esetében túlzás, azaz préselés, és kiabálás nélkül szép lehet, egy teljes nőikarnál csupán az ambitus beszűkülését hozza magával és azt a hatást, amit leginkább "veresegyházi asszonykórus"-effektként lehet jellemezni, if you know, what I mean.
A szombat délutáni gálaműsor zárásaként Sebestyén Márta, Szokolay Dongó Balázs és Bolya Mátyás lépett színpadra. Az énekesnő olyan programot állított össze, amelyben magyar népdalok és európai rokonaik, azonos gyökerű, de hangulatukban, szövegükben, tempójukban vagy díszítéseikben mégis különböző dallamok integettek egymásnak barátságosan. A vállalkozás a művésznő bájos magyar-angol kommentárjaival, anekdotáival fűszerezve érdekfeszítő és élménydús volt mind hazaiak, mind pedig külföldiek számára. Egy ilyen hangverseny egyaránt felüdíti a szellemet és a lelket. |